Tidligere:
Jeg har fått tak i en psykiater. Hvor er Sandra?
Sandra liker virkelig ikke sykehus.
Jeg har drømt om å få sesongbilletter sammen med deg.
- Takk. - Opioider. Vi har ikke én tiltale.
Nå er dette ditt problem.
Når man gjemmer noen ting, -
- glemmer man andre ting. La oss finne dem.
Glad for at du er tilbake fra ATF. Var det nyttig?
Ja, jeg lærte mye.
- Har du satt på alarmen..? - Det er ikke alarmen.
- Det er en advarsel. - Det er mørkt ute.
- Jeg må på jobb. - Om tre timer!
- Jeg liker å komme tidlig. - Men dette er jo dagen før!
Én advarsel til?
- Hva er det? - Jeg liker deg.
- Jeg liker deg også. - Men jeg liker deg.
Liker å våkne med deg, på tross av alarmtvangen.
Jeg liker at du er så sær.
- Jeg er ikke sær. - Du alfabetiserer supper.
Jeg liker deg.
For mye, for tidlig?
- Det er mørkt ute. - Det vet jeg.
Snakker du bare om følelser når sola er oppe?
Det er alarmen min.
Nå kommer det en advarsel fra meg.
Du skal ikke på jobb med det første.
SCREEN MEDIA Bård Egil Eide
Du har sunket enda lavere?
Jeg ser ikke gulvet på mitt eget kontor.
- Det er trolig ikke gulv der. - Det er ikke så ille.
Jeg ser ikke gulvet på kontoret ditt.
En tidligere klient, Carlos Payano, er anholdt på JFK -
- på vei hjem fra Mexico City.
Mistanke om narkotikasmugling. De mener at han har svelget det.
Noen må møte ham. Jeg blir tvunget -
- til å dra på kurs om elektroniske bevis i Westchester.
- Alt du nettopp sa... - Jeg vet det.
Men jeg er ikke ledig. Du har Slotkin.
- Sandra? - Selvsagt. Hva er han dømt for?
- Ikke noe som dette. - Er han på flyplassen?
Han er på vei til røntgen nå.
- Det må du protestere mot. - Sykehus?
- Er det et problem? - Nei.
- Du liker ikke sykehus... - Hvem liker sykehus?
Det går bra! Jeg fikser det.
- Hvor er hun? - Ikke her.
- Hva mener du? - Ikke her.
- I retten? På møte? - Ingenting, jeg sjekket.
Sjekket du kalenderen hennes? Hvor nøye?
- Kanskje hun er syk. - Immunforsvaret er bunnsolid.
Hun er enten sen eller har flyttet og beholdt kontoret for å lure oss.
Kanskje hun stikker innom av og til.
At hun jobber under alias et annet sted. Vi må finne ut av dette.
Jeg kan ta etasje 18 til 20.
- Hei. - Hei, hvor har du vært?
- Har ikke du noe med. - Du er sen.
- Jeg er ikke sen. - Det er lyst.
- Hva holdt du på med? - Nøt morgenen.
Men det er det visst slutt på nå.
- Dere to har da også fått kontor? - Takk!
- Nei, bli. Bra dere er her. - Å, nei..!
Max Gillespie skal videre i systemet.
- Svære greier. - Ja, jøss.
- Hvem er han? - Sjef for korrupsjonsavdelingen.
- Tanker om..? - Det blir ikke deg.
- Jeg foreslo ikke... - Jo da.
Jeg må fordele hans saker. Dere får Bill Shales-saken.
- Bill Shales er guvernør i New York. - Inntil videre.
Etter at Reyes døde, prøver han visstnok å selge senatssetet hennes.
- Selge et sete i Senatet? - Nei, de dekket ikke det på barne-tv.
- Det er opprørende. - Ja, og dypt ulovlig.
Han har fått private donasjoner. Kona har fått styreplasser.
Medarbeiderne er ute etter beste bud.
Det kunne fungert, var det ikke et så giftig arbeidsmiljø.
Nå vender folk seg mot hverandre. Vi har tre saker nå.
Men skal vi kunne ta ham, må han impliseres direkte.
Det har vi ikke. Samtidig må vi ta ham -
- før han lukter lunta og ødelegger bevis.
Avlytningen er på plass. Dere må grave -
- sånn at vi kan kjøre en sak når vi har noe.
Materialet er på et sikkert rom i 26.
Unnskyld, jeg var nok for opptatt av å be om at dere skulle gå.
- Hvem sin sak er dette? - Deres.
- Hva mener du..? - Den er alle deres.
Det er en stor sak. Litt lagarbeid bør ikke ta livet av dere.
Jeg går nå. Dere får klare dere selv.
Ikke dum dere ut, nå. Dere vil ikke se meg sint.
- Jeg mener jeg har sett det. - Det har du ikke.
Jeg ser deg! Vi kan redde deg!
Behold roen. Jeg kommer tilbake..!
For det er så mye greier her. Alt i orden?
Ja, en ny sak. Det går bra.
Kan jeg hjelpe? Jeg bytter gjerne.
- Mener du det? - Ja, men jeg har ikke noe å bytte.
Jeg har lite nå.
- Det går bra. - Sikker?
- Du vil gjøre meg en tjeneste. - Jeg mener det.
Det er en ære å få utpeke vår neste senator.
Og et enda større ansvar.
Jeg har satt i gang en jakt på den rette kandidaten.
En med integritet og visjoner.
Som har penger og kontakter.
- Han er god. - Vi bør lure ham.
- Med en "rik republikaner". - Enda en dekkoperasjon?
- Det er effektivt. - Han er jo allerede avlyttet.
Han snakker ikke om sånt på telefonen.
Leonard har rett. Da må han glippe.
Og det vil ta tid. Derfor må vi gå inn.
Vi må dele oss opp. Jeg tar Shales. Politikk kan jeg.
Men har du tiltalt politikere?
Du tar Tim Klein. Stabssjef og bestevenn.
Seth, du tar medarbeiderne.
- Jeg finner ikke sjefsskiltet ditt. - Noen må trekke det korte strået.
Nei, dere hørte Roger. Vi får alle æren.
- Selv om jeg gjør alt. - Vi deler. Kate tar disse.
- Du tar disse. Jeg tar resten. - Er du sjefen nå?
Samme det, vi må bare begynne.
- Ikke uten en plan. - Dette er planen.
Hei...
Arbeidslederen bestemmer visst sine egne pauser.
Roger sa at Shales ikke må få vite noe.
Ja, han sa det for ti minutter siden.
Det var en bekjent fra The Sentinel.
De vet om etterforskningen og vil kjøre en sak.
Det betyr at de snart vil vite at vi er på sporet.
Da vil de ødelegge bevis og true vitner.
Da er saken over, og vi har gått glipp av -
- en sjanse til å stoppe korrupsjon.
Dessuten vil Roger bli sint.
Det må vi også ha i mente.
- Hei. - Hei!
Du går feil vei.
Nei, for den veien er det elektroniske bevis.
- Drar du? - Jepp.
Det er obligatorisk!
Jeg har skrevet under, og nå drar jeg.
- Hvor skal du? - More meg.
- I Westchester? - Hvor som helst.
- Det er ikke likt deg. - Nei.
Dette er den ene dagen i året da jeg gjør som jeg selv vil.
- Statsadvokater gjør det hver dag. - Jo, men dette er annerledes.
Hvert år på denne konferansen står jeg i kø, for så å gå.
Hele dagen blir ett, lykkelig eventyr.
"Roger Gunn's Grand Day Out".
- Fordi vi er på Westchester Grand. - Jeg tok den.
- Du får bli med om du vil. - Det kan jeg ikke!
Greit, kos deg med å lære om datainnsamling.
Du vil nok kose deg med dypdykket i bruk av teknologiske hjelpemidler.
Må du sette deg?
- Frøken, du må melde deg... - Jeg er advokat.
- Min klient er i varetekt her. - Andre etasje, forbi heisen.
- Funnet noe? - Ja.
De hater virkelig hverandre.
Jeg er godt uti en krangel mellom Natalie og Simon.
Natalie anklager Simon for å ha tatt æren for en tale.
Så la Natalie en tom tunfiskboks i søppelet utenfor Simons kontor.
Simon liker ikke tunfisk!
- Noe om Shales? - Nei, ikke ennå.
Det er ingen sak i dette materialet.
Jeg tippet at Seth var den som først ville gi opp.
Hva om vi bare tiltaler medarbeiderne?
Vi vil jo ta ham, ikke dem.
Som i opioidsaken.
Vi tok legen for menneskehandel, ikke svindel.
Vi kan jo tiltale dem og se.
Kanskje tenke utenfor boksen.
Hva med å tenke inni den faktiske esken der?
Dere fokuserer på feil ting her! Vi må hindre oppslaget først.
Så la meg ringe journalisten. Få til en samtale. Sjarmere henne.
De kan få et tips før vi arresterer.
Vi får storfisken, de får et større oppslag.
Bra tenkt, men han bør gjøre det.
- Hva? - Hørte du "sjarmere"?
Ja, og det er noe Seth kan klare.
En tillitvekkende fyr fra Midtvesten. Attraktiv, på en lite truende måte.
Om noen kan få journalisten til å vente, er det ham.
Snakker du om meg nå? Jeg sitter her.
Hadde vi hatt noe annet valg, hadde jeg gått for det.
Hei, det er Leonard Knox.
Mr Payano? Jeg er din advokat, Sandra Bell.
- Ikke rør ham. - Han er min klient!
- Hvem bestemmer her? - Verken du eller jeg.
FBI. Du kan snakke med Goode når de har resultatene.
- Har de tatt røntgen? - Jeg sa nei, de hørte ikke på meg.
De bildene kan ikke brukes!
Hva med å si hvem du er først?
Sandra Bell, Payonas advokat.
Han er nok full av kokain, ms Bell.
- Viser bildene det? - De var ikke klare.
- Så han kan gå? - Nei, vi må foreta en CT-skanning.
Noe dere ikke kan gjøre.
- Om han ikke gjemmer noe... - Kutt ut!
Du er FBI-agent, ikke en landsens trafikkpoliti.
Du vet at om dere hadde hatt skjellig grunn, -
- noe dere neppe hadde, -
- har dere ikke noe grunnlag, om ikke bildene viser noe!
Noe som innebærer at vi drar.
Du forsvarte Kirk Keener, gjorde du ikke?
- Hva for noe? - Fra DEA.
Som var tiltalt for å forlate den fyren? Det var deg?
Ja.
Jeg setter pris på det dere gjorde for ham.
Jeg ser hva jeg kan få til.
Skal du delta på sesjonen om effektive søk?
Er du klar?
Jeg hadde gitt deg fem minutter til.
- Skal vi? - Det skal vi.
Hun nikker. Dette er bra.
- Han spurte nok om sveisen var teit. - Han snakker. Spør henne om noe.
Hun gjør noe merkelig med kjeven.
Nå er det min tur.
Han gestikulerer for mye. Som om han tryller.
Hvor var du i dag tidlig? Et sted må du ha vært.
- Hjemme. - Hva gjorde du?
- Samme det. - Du er aldri sen.
Det var jeg ikke i dag heller. Hva skjer nå?
- Dette burde være enkelt. - Og nå roer du deg ned.
Det er over. De er på vei ut.
- Hvordan gikk det? - Jeg liker henne.
- Hun er fra samme by som... - Hva skjedde?
Riktig, ja. De vil ikke vente. Det er den dårlige nyheten.
Enda verre er det at de kjører den ni i kveld. De gir seg ikke.
Med mindre noen mektigere enn oss tvinger dem.
Nei, ikke dere to. Ikke nå igjen.
Har dere glemt da dere -
- kom hjem til meg og ville ha 25 grunnløse husransakelser?
Nei, og mr Olivers plan den gangen var grunnløs.
Men den saken endte med en stor seier...
Du.
Si noe.
Vi har grunn til å tro at guvernøren auksjonerer bort senatssetet.
Og vi er ikke alene om det.
The Sentinel trykker en sak i kveld som avslører alt.
Når det skjer, kan alle parter kvitte seg med bevis, -
- og Shales slipper unna.
Derfor må du pålegge avisen å holde saken tilbake.
Vi vet at dette er et uvanlig tiltak, men dette er uvanlige omstendigheter.
I Nebraska Press-dommen tar man hensyn til faren for at omtale...
Jeg kjenner til Nebraska Press-dommen, mr Knox.
Og ekstraordinære omstendigheter.
I 1971 var jeg fersk føderal statsadvokat.
Her i søndre distrikt. Akkurat som dere.
New York Times begynte en serie basert på Pentagon-papirene.
Vi mente det var en trussel mot nasjonal sikkerhet.
Så vi tok kontakt med en dommer. En som meg.
Og ba ham om en kjennelse.
Jeg mente argumentene var overbevisende. Som deres.
Men to uker senere ga høyesterett The Times medhold.
Aktoratet har en svært tung bevisbyrde her.
Du argumenterer en god sak, mr Knox, men du tilfredsstiller ikke kravene.
Svaret er nei.
Dette er den dagen du får gjøre akkurat som du vil.
- Og så vil du dette? - Ja.
- Det er mørkt her. - Ikke spesielt rent heller.
- Gammelt. - Hvorfor likte du å gå her, sa du?
En av mine første saker var en sak mot Coravano-familien.
Jimmy Sant'Ambrogio var villig til å samarbeide.
Byrne sendte meg hit for å møte ham.
Vi møttes her kanskje ti ganger.
Døde ikke Jimmy Sant'Ambrogio av infarkt på en restaurant?
Jo, akkurat der du sitter.
Han var 37 år gammel.
Og jeg så ham dø.
Veldig sært. Og saken ble et salig rot.
Da jeg flyttet ut av byen med Renee og ungene, -
- snek jeg meg unna her.
Broren Sal, som eier stedet, var veldig hyggelig.
Under skilsmissen gjemte jeg meg her.
Renees advokat våget ikke gå inn.
- Brødpinner? - Du, gjemme deg for en advokat?
Jeg gjemte meg ikke for ham. For skilsmissen.
Det var mitt store tap i livet. Til du slo meg i den DEA-saken.
Her inne kunne jeg glemme ham.
Og heller tenke på at Jimmy døde.
Kom igjen, ellers kommer vi for sent.
Lurer på om det var så lurt å droppe det bevisseminaret.
Vi burde kanskje gjøre noe. Spise et siste måltid eller se på havet.
Vi kan jo fremdeles tiltale noen.
Nå høres dere ut som tapere! Men dere er føderale statsadvokater.
På toppen av næringskjeden. Vi har åtte timer på oss.
- Hvordan da? - Ved ikke å gi opp.
Jeg sa ikke gi opp, men tiltale medarbeiderne.
- Vet du hva problemet ditt er..? - Dere, kutt ut den kranglingen!
Svaret er medarbeiderne. Vi må ta kontakt.
Vi vet at de mistrives på jobb.
La oss få dem til å dra inn guvernøren.
- Om de sier noe? - Han finner det snart ut, uansett.
- Hun har et poeng. - Ikke snakk! Kom igjen.
Fem, seks, sju...
- Går det bra? - Ja, alt i orden.
- Virkelig? - Ja.
Du ser ut sånn jeg skal ha sett ut på flyplassen. Nervøs og svett.
- Var du det? - Ja.
Ja, jeg antar det.
Jeg har rulleblad og skjegg og heter Carlos Payano.
På vei tilbake fra Mexico.
Jeg er vant til å bli stoppet. Blir likevel nervøs.
Jeg skal få deg ut herfra.
- De kan bare gjøre undersøkelsen. - Nei, det kan de ikke!
Samme hva du har inni deg, -
- kan de ikke utsette deg for det uten skjellig grunn.
- Nå? - Beklager at du måtte vente.
Payano skal til CT.
- Nei. - Bildene sammen med atferden -
- utgjør skjellig grunn. - Nei.
Du kan kjempe mot bevisene, men vi tar ham med nå.
Du har kommet til...
- Sandra! - Hvor er Allison?
- I retten. - Kan du finne henne?
- La meg hjelpe deg. - Gå til retten nå.
FBI prøver å gjennomføre en ulovlig CT av min klient.
Legg på og flytt deg. Det er en ordre.
- Payona. Mappen er på pulten. - Oppfattet.
Jeg får en kjennelse i løpet av en time. Jeg står her.
Høres ut som at vi har en time på oss. Flytt deg.
Jeg er ikke redd deg, og jeg flytter meg ikke.
Slipp, du har ikke rett til dette!
Du har ikke rett til dette!
Nå har jeg gjort det. Kom igjen.
Vent! Hva er det som foregår?
- Sandra. - I hele setninger.
Sandra er fanget på sykehuset, mens FBI gjennomfører en ulovlig CT.
Uansett hva det er, hørtes det ikke bra ut.
Men jeg må løpe nå.
- Ytterst? - Ja.
Har noen dødd her, og du liker å minnes på det?
- Jeg vil ikke bli sperret inne. - Av hvem da?
- Av og til fylles det opp. - Av folk?
Jeg så "Sideways" her. Det var kanskje 20 prosent fullt.
Noen drakk vin. Det var helt sprøtt.
Hopp inn.
Sikker på at dette er "Wonder Woman"?
For på plakaten sto det "Je t'aime, Coubert".
Jeg vil ikke se en film fra en fransk landsby.
Plakaten har hengt der i årevis.
En av få uavhengige kinoer igjen her.
Mye rart her. Spiller ingen rolle nå.
- Husker ikke sist jeg var på kino. - Går du ikke alene?
Jeg kan gjøre det meste alene. Men akkurat det...
Har alltid føltes rart.
Bra vi er her sammen, da.
"Je t'aime, Coubert".
Hva jobber du med på guvernørens kontor, Natalie?
Kort svar: Politisk rådgiver.
- Og det lange? - Jeg gjør alt, -
- mens Simon legger kabal.
Hun tror hun er sjefen min. Sa hun at hun var det?
Nei, la oss snakke om din sjef.
Vi mener guvernøren vil ha penger i bytte mot utnevnelsen.
Kjenner du til det, Daniel?
Jeg vet at Simon har spurt kandidatene, -
- men det vet ikke guvernøren.
- Simon? - Han vil kjøpe seg en forfremmelse.
Har guvernøren bedt deg om å skaffe penger eller tjenester...
La meg stoppe deg. Shales er verdens beste sjef.
Han er fantastisk.
Vi har kilder som sier at han er umulig å si nei til.
Det er en ære å jobbe for ham. En av de gode.
- Ekte. - Ærlig.
- Han vil aldri... - Bryte loven.
Og det vil jeg si i retten.
Men sa Natalie at hun er min sjef? Jeg rapporterer ikke til henne.
Ingenting som kan brukes til noe som helst.
- De beskytter Shales. - Nei, seg selv.
Hva med stabssjefen?
Klein og Shales er uadskillelige.
Vi burde ha brukt en time på en dekkoperasjon.
- Da kunne vi fått opptak av Shales. - Da har vi jo tid.
- FBI trenger minst en halv dag. - Anya har lært henne opp.
Kate tror hun er agent nå. Tror du forresten hun kan hjelpe oss?
- Hvem er det? - Hun er i felten i kveld.
Å.
- Hva? - Jeg hadde trodd at du visste det!
- Hva da? - At du dater Anya.
- Hva? Nei. - Derfor vil du ikke ha kjæledyr.
Og derfor kommer du sent, fordi du og Anya er sammen!
An-ya!
- Ante du ingenting? - Nei.
Jeg trodde dere hadde et nært forhold.
Vel, man tror man kjenner folk. Så overraskes man.
Der har vi det. Tim Klein.
- Jeg går ikke ut med ham. - Nei, vi har antatt at de er nære.
Men hvem vet hvor nære de er?
Shales er en selvopptatt narsissist, som Leonard.
Klein er tilbakeholden, som deg. Så nære er de ikke!
Kom til poenget, hva foreslår du?
Vi henter inn Klein og prøver å bryte ham ned ved å bløffe.
Så ser vi om han vender seg mot Shales.
- Om han avslører oss? - Da taper vi, men vi må gjøre noe.
Så la oss satse på forfengelighet, usikkerhet og paranoia!
Tim, takk for at du tok turen.
- Hva handler dette om? - Det vet nok din klient.
- Aner ikke. - At guvernøren vil selge senatssetet.
Vi har et helt rom i 26. etasje med beviser.
Lydopptak, e-poster og tekstmeldinger.
E-postutvekslinger på private kontoer.
E-poster fra hans kone som viser at du var med hele veien.
Det er snakk om korrupsjon og falskt vitnemål, alt etter hva du sier her.
Alt i alt er det snakk om fjorten års fengsel.
Dette er guvernørens historie, og vi må nesten tro ham.
Men du har vært en trofast embetsmann i fjorten år.
Vi tenkte du burde få fortelle din egen versjon.
Én sjanse til å hjelpe deg selv.
Dere har ingenting, og dere vil ikke få noe.
Kan du bare holde munn et øyeblikk?
Hva med immunitet?
Vi er ute etter guvernøren.
Folk har alltid trodd at vi to sto hverandre nær.
Det har vi aldri gjort.
Jeg fikk kjennelsen!
Det er for sent.
Går det bra? Hva har de gjort?
Går det bra med deg?
- Hva heter du? - Trekk unna, gutt.
- Det er Staub. - Ta av håndjernene.
Det er ikke opp til meg.
Mitt navn er Jay Simmons. Jeg er føderal offentlig forsvarer.
Dette er min kollega, Sandra Bell. Hun har blitt ulovlig anholdt av FBI.
Dette er Staub fra New York-politiet.
Han nekter å løslate ms Bell, på tross av anmodninger.
Jeg har her en kjennelse fra en føderal dommer -
- som FBI og Staub og velger å ignorere ved å anholde ms Bell.
Det er nok ikke ditt ansvar, men du vil snart representere dette.
Videoen vil havne hos alle newyorkere -
- som ser en kvinne i lenker, mens du ser på uten å gjøre noe.
Kanskje ikke din avgjørelse, men ikke la det bli ditt mareritt.
Payano, mannen de tok med til CT.
Tredje etasje.
Klarer du å løpe?
Nå må du reise deg og løpe.
Stopp!
Dette er en føderal kjennelse som forhindrer dere i å gjøre dette.
- Du kan ikke gjøre dette. - Det er gjort.
Kutt.
Ring guvernøren og si at FBI nettopp dukket opp hjemme hos deg.
Spør ham hva du bør svare.
Tim? Er du fremdeles på kontoret?
Nei, jeg er hjemme.
FBI kom på døra. De lurer på senatssetet.
Er FBI der nå?
Jeg står i naborommet. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Si dem sannheten. Vi har ikke noe å skjule.
Og vil de snakke med meg, stiller jeg opp.
Greit, da lar jeg deg vite hva som skjer.
- Hva er det for noe? - Engangstelefonen.
- Hva var dette? - Jobbtelefonen.
Guvernøren ga meg en annen telefon.
- Ta den. - Hallo?
Du har vel ikke sagt noe?
- Nei! - Slett alle SMS-er og e-poster-
- om utnevningen. Ødelegg alt, med en eneste gang!
- Siste stopp? - Og det er et bra et.
- Yankees er på vei? - Ja, i morgen.
Peekskill Yankees. Har vunnet serien tre ganger på ti år.
Jeg har sesongbilletter, om du vil skrive kontrakt.
Maggie spilte her da hun gikk i sjuende.
Første gang hun kastet, ga hun fra seg 11 runs på 2 innings.
Hun var svært disiplinert.
Neste gang fikk hun snittet ned til seks.
Hun bare jobbet sakte videre.
Da de flyttet ut, var hun en av de beste i Westchester.
Høres ut som faren. Ikke noe naturtalent, men en som står på.
Jeg tror jeg vil klare det bedre neste gang. Ekteskap.
- Kanskje. - Det krever jo øvelse.
Jeg hadde blitt bedre til å sjonglere motorsager om jeg øvde.
Jeg er bare ikke interessert.
Hvordan var det for deg og Cliff? Skilsmissen?
- Gøyere enn ekteskapet. - Du snakker aldri om det.
Når vil jeg snakke om det? I sjuende omgang?
- Vi er jo ikke alltid på kamp. - Jo, det er oss.
Vi går på baseball sammen.
- Vi går også på kino. - Det var en metafor.
Litt pretensiøst.
Sier han som tok meg med på "Je t'aime, Coubert"?
Det var en nydelig, liten landsby.
Cliff var en...
Tabbe.
Ham, rent personlig, men det var ikke bare det.
Jeg trodde at jeg ønsket meg noe annet.
Jeg gjorde ikke det.
Det er ikke mer enn det.
Det er langt mer enn det, men det er da en begynnelse. Takk.
For det. Og dagen i dag.
- Det var virkelig storslagent. - Det var det.
Du vet at dette aldri kan fungere.
- Nei. - Vi ser grunnleggende ulikt på alt.
Vi mener begge at baseballprosenter er overdrevent viktige.
Du vet hva jeg mener.
Til slutt vil vi ligge til sengs, og jeg vil være rasende.
Av noe du har sagt eller gjort.
Jeg har i årevis ligget til sengs med noen jeg mislikte i skjul.
For så å mislike ham åpenlyst.
Det vil jeg aldri tilbake til.
Det jeg sitter igjen med, er at du tenker på oss til sengs.
Det var ikke et frieri, Jill. Du skal bare vite at jeg liker deg.
Jeg liker deg også.
Man skulle tro at det å se Sant'Ambrogio dø foran meg -
- skulle bety noe. Det gjorde det ikke.
Men...
Det at Maggie spilte her...
Sist gang jeg så henne kaste, -
- visste jeg ikke at det var siste gang.
Tenkte det bare var en varm kveld.
Så flyttet de. Hun sluttet med baseball.
Man tror at slike øyeblikk varer evig.
Det gjør de ikke. Det vet jeg nå.
Og jeg liker deg.
- Jill Carlan? - Roger Gunn.
- Takk. - Den er fra en automat.
Så ikke takk meg før du overlever natta.
Men vi er da på riktig sted.
Takk for at du fikk kjennelsen.
At du fikk meg ut av håndjernene og opp. Det trengte jeg.
Moren min kjørte meg til skolen hver dag.
Når hun kunne. Faren min sa at jeg kunne ta bussen.
Men hun så på det som vår tid sammen.
Vi kunne snakke om hva som helst. Alt jeg ville snakke om.
Men jeg tok bussen den dagen. Moren min måtte tidlig på jobb.
De hadde vareopptelling.
Moren min førte regnskapet for butikken Digg's.
Hun brukte å ta med små peppermyntedrops.
De lå overalt i huset.
Hun la en i hånden på meg og sa: "Det blir jenteprat igjen i morgen."
Jeg visste noe var galt, -
- da jeg måtte forlate timen og gå på rektors kontor.
Faren min ventet på meg der.
Han gråt.
Han fortalte meg det jeg allerede visste.
Moren min var skadet.
Hun hadde vært i en bilulykke.
Jeg ville så gjerne se henne.
Faren min sa at legene sa hun kom til å klare seg.
De ba meg om å sette meg ned og vente.
Bare vente.
Men jeg ville reise meg og gå inn og se henne.
Det burde jeg ha gjort.
Men jeg gjorde ikke det. Jeg bare satt der.
Til noen kom bort til meg.
Jeg lovet å aldri mer sitte når jeg ikke ønsket det.
Jeg lovet å alltid stille spørsmål.
Jeg ville aldri føle at jeg ikke hadde kontrollen igjen.
Det skylder jeg min mor.
- Går det bra? - Jeg er helt fin.
- Du ser ok ut. - Det er jeg.
- Jeg ringte Jill. Jeg var bekymret. - Jay har hjulpet meg.
Vel, siden jeg fikk medhold i at saken skulle avvises, -
- og føler skyld for ikke å ha stilt opp, -
- spanderer jeg drinker på alle.
- Alle sammen? - Ja.
Guvernør Shales ble nylig arrestert for å hindre en etterforskning.
FBI har ham nå i varetekt.
- Godt jobbet. - Det var en laginnsats.
Jo da. Men jeg tok mesteparten av æren, slik sjefer gjør.
Men Delap er veldig fornøyd med dere.
Kom igjen, jeg spanderer en drink.
- Du. - Jeg burde kanskje sagt noe.
Nei, jeg forteller ikke deg hvem jeg dater.
- Jo, det gjør du. - Ok. Men hør her.
Jeg er glad på dine vegne. Liker du henne?
- På sett og vis. - Bra.
Jeg sa jo at du var et funn.